Tre milliarder mennesker omkom den 29. august 1997.
De som overlevde atomkrigen
kalte den Dommedag.
De sto overfor et nytt mareritt.
Krigen mot maskinene.
Skynet-computeren sendte
to terminatorer tilbake i tiden.
De skulle tilintetgjøre opprørslederen:
Min sønn, John Connor.
Den første terminator skulle ta meg
i 1984
før John ble født.
Den mislyktes.
Den neste skulle slå til
mens John var en liten gutt.
Som forrige gang greide opprørerne å sende etter en agent -
- som skulle beskytte John.
Men hvem ville nå ham først?
Jeg vil ha klærne dine, støvlene og motorsykkelen.
Du glemte å si "vær så snill".
Få ham vekk!
Dra den ut!
Ta den.
Du kan ikke bare ta kverna hans.
Gå av før jeg plaffer deg ned.
Nå er det slutt.
Bil 31-D her.
Jeg er ute ved 6th Street Bridge. - Melder om elektriske utladninger.
Mottatt, bil 31-D.
John, nå kommer du inn og rydder opp i dette rotet.
Fosterforeldrene dine er sprø, hva?
Jeg orker ikke den guttungen lenger.
Nå gidder han ikke svare engang. -Elskling, flytt deg.
Lett på liket og hjelp meg.
- Hva er det?
Han har ikke ryddet på en måned.
Ja, da haster det jo. Nå skal jeg ta meg av det.
Kom igjen.
Kom deg inn, John. Gjør som moren din sier.
Hun er ikke moren min, Todd.
Neste pasient er interessant.
Jeg har fulgt henne i flere år.
En 29-årig kvinne som ...
... lider av schizofreni.
Hun har alle symptomene: Angst, voldshandlinger
og forfølgelsesvanvidd.
Forfølgelsesvanviddet er ganske unikt.
Hun tror at en maskin en såkalt terminator -
- som ser ut som et menneske er blitt sendt tilbake fra framtiden
for å drepe henne. -Det var originalt.
Og far til barnet hennes
var en soldat som skulle beskytte henne.
Han var også fra framtiden.
Nærmere bestemt år 2029, om jeg husker riktig.
Her har vi henne.
God morgen, Sarah.
God morgen, dr Silberman. Hvordan er kneet?
Bare bra.
Hun dolket meg i kneet…
med min fyllepennen for noen uker siden.
Gjentatte fluktforsøk.
Skal vi fortsette?
Pasientene må ikke rote sånn.
Sørg for at hun tar medisinen sin. Jeg tar med av det.
På tide og ta medisinene, Connor.
Du kan ta de.
Du vet at du må, de gjør deg godt. Du skal på undersøkelse i ettermiddag.
Jeg har ikke tenkt å ta medisinene, Dougy. Jeg vil ikke ha noen problemer.
Det er ikke noe problem.
Dette er siste sjanse.
Drøm søtt.
- Er du vergen til John Connor?
Ja. Hva har han gjort nå?
- Kan jeg få snakke med ham? - Han er ute på farten.
Han er ut med mopeden. Kan være hvor som helst.
- Har du et foto av John?
Ja, et øyeblikk.
- Hva gjelder det?
Jeg skal bare snakke med ham.
Pen gutt. Kan jeg beholde bildet?
- En til spurte etter ham i morges.
En svær kar på motorsykkel.
Gjelder det samme sak?
Nei, tenk ikke mer på ham.
Tusen takk for hjelpen.
Sett inn stjålet kort nå.
PIN-kode ...
Skynd deg, det tar for lang tid.
Kom da ...
Bra.
- PIN-kode 9003. - Hvem har du lært det av?
Av moren min. Min riktige mor, mener jeg.
Heving, 300 dollar.
Kom da.
Ja! Det virket.
Bra. Raske penger. Kom igjen.
- Ja dette gikk greit.
- Er det henne? - Ja.
- Hun er tøff.
Nei, hun er helt sprø.
Hun er på mentalsykehus.
Hun ville sprenge en computerfabrikk i lufta.
Sikkert?
Total taper.
Kom, nå skal vi bruke penger.
Sarah..
Sarah våkne.
Kyle.
Du er død.
Hvor er vår sønn, sarah?
De tok han fra meg.
Det er han de er ute etter nå. - Jeg vet det.
Han er helt alene, du må beskytte han!
- Jeg vet det.
Fortell meg hvordan jeg skal gjøre det.
Han tror ikke på meg lenger.
Jeg mistet han. - Du er sterk Sarah.
Sterkere enn du noensinne trodde du kunne være.
Stå opp, soldat!
Jeg elsker deg, Sarah.
Det kommer jeg alltid til å gjøre.
Jeg behøver deg.
Jeg kommer alltid til å være med deg.
Husker du meldingen?
fremtiden er ikke bestemt enda.
Det er ikke skjebnen som styrer, men det vi gjør selv.
Bli hos meg.
Tiden er snart ute, Saraha.
Kyle, gå ikke.
KYLE.
Det er som en blits
som skjærer i øynene.
Men jeg kan se det ennå.
Åh, gud.
- Jeg drømmer alltid det samme …
hvorfor må jeg… - Fortsett.
Barna likner brent papir.
Svarte.
Ubevegelige.
Så kommer trykkbølgen.
Og de spres som tørt løv i vinden.
Drømmer…
om verdens undergang.
er svært alminnelig.
Det er jo ikke en drøm, din idiot. Det er virkelighet.
Jeg vet datoen når det skjer. -Du føler sikkert at det er virkelig for deg.
29. august 1997
kommer du også til å føle det jævla virkelig.
Alle som ikke bruker solfaktor 2000 får det skikkelig jævlig.
Forstår du?
Du tror du er trygg og levende.
men dere er allerede døde.
Du. Han der. Dere er døde.
Den her plassen, allting du ser er borte!
Det er du som drømmer. Jeg vet at det skjer.
Det har allerede skjedd!
Jeg har det mye bedre nå.
Jeg tenker mer ... klart.
Ja, din innstilling har…
- bedret seg vesentlig i det siste.
- Det hjalp meg å ha et mål.
Noe å lengte etter.
Hvilket mål er det?
Du sa at…
Hvis jeg hadde gjort fremskritt etter et halvår, -
- lovte du å overflytte meg.
Og så kunne jeg få gjester.
Nå er det gått seks måneder.
Og…
Jeg håpet å få se sønnen min.
Ja visst.
La oss snakke litt om de terminatormaskinene.
- Nå tror du de ikke eksisterer?
Jeg vet de ikke eksisterer.
Jeg har innsett det nå.
Men du har flere gange fortalt at du knuste en av dem…
I en hydraulisk presse.
Hadde det vært sant, ville de jo ha funnet bevis.
Da skulle jo ha funnet noe ved fabrikken.
Jeg forstår.
Så du tror ikke lenger at firmaet dekket over det?
Nei, hvorfor skulle de det?
La oss prøve noe nytt her.
Mr Dyson ...
Materialfolkene kjører noen andre…
- Mr Dyson . - Ja?
Materialfolkene kjører noen andre testserier i ettermiddag.
Du må kvittere for "den"…"det".
Du må kvittere for å få det ut. -Ok, jeg hørte.
Jeg vet jeg er nokså ny her, men kan du fortelle meg noe?
- Om hva? - Hvor den kom fra.
Hvor "den" kom fra.
Jeg spurte om det i sin tid. Vet du hva de svarte?
"lkke spør."
God morgen, mr Dyson.
Sett inn nøkkelen. Vri til venstre på tre.
To, en, vri.
- Hvordan har familien det? - Bra, takk.
Vel ... hva sier du, doktor?
- Har jeg ikke forbedret meg?
Nå skal jeg si deg en ting.
Jeg vet hvor glup du er.
Du snakker meg bare etter munnen.
Du tror ikke selv på det du sier.
Flytter jeg deg, vil du bare prøve å rømme igjen.
Du må la meg se sønnen min.
Vær så snill.
Han er sårbar uten meg.
- Hvis jeg bare fikk ringe?
Beklager. lkke foreløpig.
Jeg blir nødt til å innstille…
at du blir her et halvår til.
Jeg myrder deg, ditt svin!
Ditt svin!
Fort. Pentothal-Natrium!
- Dere vet ikke hva dere gjør.
Klar til fiksering, nå!
Dere vet ikke hva dere gjør.
Rene mønsterborgeren.
Han var her for et kvarter siden.
Han skulle visst til Galleria. -Ja vist.
Til Galleria?
Jeg skal bort og veksle. Kommer snart.
- Kjenner dere John Connor? - Nei.
- Kjenner du han her? - Nei.
Nei, jeg vet ikke hvem han er.
- John. - lkke nå.
Purken er etter deg. Se.
Han er der. -Vi stikker.
Stikk.
Jeg så ham, du ...
Hei, du kan ikke være her.
Dukk!
Går det bra med deg?
Går det bra?
Kom igjen!
Fan også!
Nå er det nok. Stopp motorsykkelen.
Det er nok sa jeg. Stopp motorsykkelen.
Fan ta. Nå må du ikke bli sur,
men er du en ekte terminator? -Ja.
Ja, Cyberdyne Systems, modell 101 .
Fan!
Du er jaggu ekte.
Jeg mener….
Du er en slags levende maskin, hva?
Jeg mener levende på utsiden?
Jeg er en cybernetic organisme.
Jeg består av et metallskjelett kledd med levende vev.
Utrolig.
Ta deg sammen, John.
Du er ikke uteetter å drepe meg.
Det har jeg regnet ut. Hva skal du da?
Min oppgave er å beskytte deg.
Jasså, Hvem har sendt deg.
Det gjorde du.
Om 35 år omprogrammerer du meg…
sånn jeg kan beskytte deg nå.
Dype greier.
Er den andre også en terminator?
Ja, en avansert T-1000 modell.
- Mer avansert enn deg?
Ja. Mimetisk polylegering.
Hva pokker betyr det?
Flytende metall.
- Hvor skal vi?.
Vekk fra byen. Unna myndighetene.
Jeg må hjemom først og hente noen saker.
Negativt. T-1000 venter der.
- Er du sikker? - Det ville jeg gjøre.
Todd og Janelle er idioter ...
... men jeg må advare dem.
Har du noen mynter?
Hallo. Janelle, det er meg.
John? -Går det bra med deg.
- Er alt i orden? - Ja, vi har det fint.
- Har du det bra? - Ja.
Klokka er mange. Jeg var bekymret.
Skynd deg hjem så spiser vi middag sammen.
Jeg lager kjøttgryte til middag.
Så søt pleier hun aldri være.
Hvor er du?
- Hvor er du? - Hvorfor bjeffer kjøteren?
- Hold kjeft. - Din verdiløse kjøter.
Han må bli kvitt den bastarden.
du å si til han at han må bli kvitt den bastarden.
Klokka er mange, skatt. - Du må ikke gjøre meg urolig.
Kan han være der allerede?
- Har du det bra?
Jeg har det fint. Er det sikkert, har du har det bra?
Hva heter hunden? - Max.
Jamell, hva er i veien med Wolfy?
Jeg hører han bjeffer. Er han OK?
Wolfy har det fint, elskling.
Hvor er du?
Fosterforeldrene dine er døde!
Vent litt nå.
Sier du at den tingen kan imitere alt den tar i?
Ja, alt den berører.
Nå får du gi deg.
Kan den forvandle seg til en pakke sigaretter?
Nei, bare ting av samme størrelse.
Kan den bli til en bombe?
Den kan ikke omdanne seg til innviklede maskiner.
Våpen og sprenglegemer eller kjemikalier og rørlige deler.
Det er ikke slik den fungerer.
- Men den kan danne faste former. - Som hva?
Kniver og stikkvåpen.
Disse bildene ble tatt på...
West Highlands politistasjon i 1984
Han myrdet 17 konstabler den natten.
Menn som hadde familie…
og små barn.
Disse ble tatt i et butikksenter i Reseda …
i dag.
Vi vet du kjenner denne karen, miss Connor.
Jeg har nettopp fortalt deg at sønnen din er forsvunnet.
Fosterforeldrene er blitt myrdet.
Vi vet at denne karen er med på det.
Betyr det ikke noe for deg? Bryr du deg ikke?
Bortkastet tid.
Kom, vi går.
Beklager gutter.
Hun blir mer og mer virkelighetsfjern.
Jeg tror ikke hun kan hjelpe oss.
Skjer det noe, ringer jeg.
Douglas, ta henne tilbake til rommet sitt.
Ja.
Kom nå, jenta mi.
Du forstår…
Vi var en del i Nicaragua og sånne steder.
En stund var hun sammen med en gærn leiesoldat…
og smuglet våpen.
Men det var mange andre typer.
Hun slo seg sammen med alle som kunne lære meg militærtaktikk.
Så hun kunne lære meg og bli en stor paramilitær leder.
Så ble hun arrestert.
"Beklager, gutt. Moren din er rablende gal."
Alt det jeg trodde på var plutselig blitt noe tull.
Det hatet jeg henne for.
Men alt hun sa var jo sant.
Hun visste…
og ingen trodde på henne.
lkke engang jeg.
Vi må befri henne.
Negativt. Dette er T-1000's største sjanse for suksess.
T-1000 vil kopiere Sarah Connor og vente på at du dukker opp.
- Flott. Hva så med henne?
Emnet blir vanligvis tilintetgjort.
Fan hvorfor sa du ikke det med en gang. Da må vi skynde oss dit.
Negativt. Det er ikke vårt mål.
Fan ta deg. Det er i hvert fall mitt mål!
- Hva er det du vil? Hjelp!.
Dette fremmer ikke vårt oppdrag.
Fjern denne gærningen fra meg! Hjelp!
Jeg blir kidnappet! Fjern denne gærningen!
Slipp meg!
- Hvorfor gjorde du det?
Fordi du ba meg om det.
Hva.
Skal du adlyde meg?
Det er jeg programmert til.
Bevis det. Stå på ett bein.
Ja!
Stort. Min egen terminator.
- Noe i veien, kamerat?
Ligg unna, din fjott.
Vi går.
Hold snavla, din amøbe.
"Amøbe"?
Ned med beinet.
Kalte du "moi" for en "amøbe"? -Jeg forsøkte bare og hjelpe denne typen.
Ta han.
Ta typen.
Og hvem kalte du "amøbe"…
ditt feite svin?
Dropp pistolen!
- Pell dere vekk. - Vi stikker, kom.
- Jøss, du hadde skutt ham.
Selvsagt, jeg er en terminator.
Hør godt etter.
Du er ikke terminator lenger. Forstår du?
Forstår du det?
Du kan ikke gå rundt og drepe folk.
Hvorfor?
Hvorfor ikke? - Det går bare ikke.
Du må bare stole på meg.
Jeg vil hente moren min.
Jeg beordrer deg å hjelpe meg.
- Har du en Sarah Connor her?
Er ikke du litt sent ute?
De har vært her en time nå
Vent litt. Jeg skal lukke deg inn.
Å, her kommer kollegene dine.
Vil du ha en kopp kaffe, Gwen? - Nei takk.
Hva med en øl? Ok.
Jeg fikk "fullt hus".
Jeg har visst flaks i dag.
Du har rett vedrørende nr 24.
Øk medisineringen til 250 milligram.
Samme sort? 'Hm-hmm.
Du…
- Du brakk armen min.
Mennesket har 215 knokler.
Det var bare et av dem. Ikke rør deg.
Hva gjør du?
Hvorfor stopper vi?
- Lov at du ikke dreper noen.
Ok. -Sverg på det.
Hva?
Løft hånden og si: Jeg sverger at jeg ikke skal drepe noen.
Jeg sverger at jeg ikke skal drepe noen.
Ålreit, kjør.
Det er besøkstid mellom 10 og 16…
mandag til fredag
Hva i helvete gjør du?
Du har jo skutt meg, ditt svin.
Jævla galning.
Ikke skyt en gang til. Ikke drep meg.
Han overlever.
Den jækelen.
Ta det rolig.
Lukk opp, ellers dør han.
Du har ikke en sjanse, Connor - Slipp han.
Lukk opp. -Det kommer ikke til å skje.
- Slapp av, Sarah.
Du er ikke typen som dreper, Sarah.
Du er allerede død, Silberman. Du vet jeg tror på det.
Ikke prøv på noe tull.
Lås opp døren.
Bare gå bort!
Flytt dere bakover!
Jeg kjører sprøyten i han. Vær sikker!
- Ikke rør dere.
Inn på kontoret. Kast stavene.
Gjør det!
Inn på kontoret. Ned på golvet. Og du åpner døren.
Ned på golvet, ansiktet ned. Ikke du.
Åpne døren.
Ned på gulvet. Hold den opp.
Ansiktet mot veggen.
Ta henne!
Skynd dere! Åpne døren! Døra er låst!
Kom igjen åpne den da.
Hun har brukket nøkkelen. Åpne den!
Vi går rundt! Kom igjen! Få opp farten!
Mor, vent!
Kom tilbake hit!
Hjelp henne. - Vent her.
Skynd deg. - Han dreper oss.
Hold henne.
Han dreper oss alle sammen.
Mor, er du uskadd?
- Følg med hvis du vil overleve.
Det er ok mamma. -Han vil hjelpe oss.
Løp!
Hva skjer her? Hva i helvete er i emning.
Ned!
Ut av bilen!
Kom deg ut nå!
Kjør!
Den er tom.
Kom igjen.
Lad den.
Den siste.
Hold fast.
Klar!
Ta rattet.
- Ingen er etter oss. -Det er ingen bak oss
Er du OK? -Ja.
- Kan du se noe?
Jeg ser alt.
Kult.
Kom hit.
Jeg er uskadd.
Det var dumt av deg å dra dit.
Du må værer smartere enn som så.
Du ble jo nesten drept.
Hva tenkte du på.
Du må ikke sette livet på spill for min del.
Skjønner du det?
Du er for betydningsfull.
Skjønner du det?
Men…
Jeg ville bare befri deg. Unnskyld.
Jeg trenger ikke din hjelp. -Jeg kan greie meg selv.
- Hva er i veien med øynene dine? - Ikke noe.
Ingen ting.
Hvor kommer du fra?
- Alt i orden?
Ja da.
Fin sykkel.
Slapp av litt, kløna.
- Vet du hva du driver med?
Jeg har detaljerte kunnskaper om menneskets anatomi.
Det kan jeg tro.
- Det hjelper deg å drepe, hva?
Korrekt.
Gjør det vondt å bli skutt?
Jeg kjenner skadene. Slik input kan kalles smerte.
John, lys her nå.
Kommer dette til å lege sårene? - Ja.
Bra. Folk skulle gjerne tro at du er et menneske.
Hvor lenge kan du leve ... holde?
- 120 år med dette batteriet.
Kan du lære nye ting som ikke er innprogramert?
Slik at du virker….
du vet, mer menneskelig…
og ikke som en slags zoombie.
Jeg har en neuralcomputer innebygd. En lærende datamaskin.
Men Skynet setter den på "skrivebeskyttet" når vi ute alene.
De vil ikke at dere skal tenke for mye på egen hånd?
Nei.
Kan vi slå av skrivesperren?
drei disse mot uret.
Gjør det!
Så kan du åpne beskyttelsesplaten.
Dra for å låse opp.
Bra, ta ut monteringssylinderen.
Nå kan du komme til CPU'en.
Ser du den. -Ja.
Hold CPU'en i ytterkant.
Dra.
Kan du se vekslingsstiften?
Nei!
Flytt på deg, John. -Ikke drep han.
Ikke han, men "det".
Ok, "det", men vi behøver "det".
Hør på meg nå. Og hør godt etter.
Vi klarer oss best på egen hånd.
Men dette er det eneste beviset vi har…
på fremtiden, krigen og alt det der.
Kanskje.
Men jeg stoler ikke på "den".
Men han er min venn, OK?
Du vet ikke hvordan det er å drepe en slik en.
Og om noe går feil kan dette være vår siste sjanse, så passe deg bare.
Om jeg noensinne skal bli den store lederen,
da burde du kanskje lytte til mine lederskaps ideer nu og da.
For hvis ikke min egen mor hører etter…
Kommer heller ingen andre til å gjøre det.
Ok, vi gjør det på din måte.
Var det et problem her?
Ingen problem.
Nei ingen ting.
Nå kan vi lære.
Vi må så langt unna byen som overhodet mulig.
Kjør sørover.
lkke over 100 km/t.
Vi vil ikke bli stoppet. -Motatt.
Nei, nei, nei... -Du må høre hvordan folk snakker.
Man sier ikke bare "mottatt"
En kan f.eks si "ikk'no problem".
Hvis noen er tøffe tryne
og du vil bli kvitt dem sier du bare: "Kyss meg i ræva!"
"Kyss meg i ræva"
Ja, eller: "Vi ses, din dott."
Blir noen hissig kan du si: "kjøl deg ned."
Eller du kan kombinere.
Kjøl deg ned din dott.
Flott. Du har skjønt det.
"Ikk'no problem"
Har du noen penger?
Et par hundre. -Du kan få halvparten.
Mamma!
Vi trenger noe mat.
Ingen humor.
Det må du gjøre noe med. Du må livne litt til.
Den tause harde typen er gammeldags.
Ikke vær så tørr.
Du må le litt av og til.
Le?
Ja le. Se her.
Trivelig plass du har her. Hvordan går forretningene?
Gi deg.
Ok det var et dårlig eksempel.
Ser du han fyren der borte.
Det er og le.
Det er bra.
Du kan jo øve foran speilet.
Vil du ha pommes frites?
- Skal jeg hjelpe deg?
Nei takk.
- Jeg skjøt deg. - Nei, du gjorde ikke det.
Vi greier oss ikke, vel?
Vi mennesker altså.
Dere er destruktivt anlagt. Dere ødelegger for dere selv.
Ja ...Handikap, hva?
Slutt med det der ellers vrir jeg om nakken din.
Jeg må vite hvem som bygget Skynet.
Hvem er ansvarlig?
Det er Miles Bennet Dyson.
Hvem er han?
Prosjektleder hos Cyberdyne.
- Hvorfor han?
Han skaper en ny revolusjonerende mikroprosessor.
Og hva så?
Cyberdyne blir verdens største leverandør…
av militære datasystemer.
Cyberdyne utvikler alle Stealth-flyene,
Så de kan flys ubemannet.
Det fungerer helt perfekt.
Skynet bli finansiert av staten.
Computersystemet kobles opp den 4. august 1997.
Menneskelige beslutninger brukes ikke ved strategisk forsvar.
Skynet lærer å utnytte teknologien i rekord fart.
"Den" oppnår selverkjennelse kl. 02.14 den 29. august.
I panikk prøver de å destruere "den."
Men Skynet gjør motstand. -Ja.
Den sender missiler mot russerne.
Men de er jo våre venner nå.
Det russiske motangrepet…
vil knuse Skynets fiender her.
Å min gud.
Hvor mye vet du om Dyson?
Jeg har omfattende data.
Jeg vil vite alt.
Hvordan han ser ut, hvor han bor, alt.
Miles!
Skal du arbeide hele dagen?
Unnskyld kjære. men dette er veldig viktig.
Miles, det er søndag.
Du lovte og ta ungene med til Raging Waters i dag.
Jeg kan ikke.
Jeg er midt i…
Kjære, dette kommer til og stoppe kjeften på alle.
Det er en nøytral-net prosessor… -Ja jeg hører hva du sier….
Det er en nøytral-net prosessor. Den tenker og lærer slik som oss.
Den er superledende i romtemperatur.
Andre datamaskiner blir bare kalkulatorer i sammenligning.
Men hvorfor er det så jævla viktig, Miles?
Det vil jeg sannelig vite-
For iblant tror jeg at jeg holder på og bli gal.
Kjære, jeg er så nær løsningen nå.
Kom hit.
Se for deg et fly…
Med en pilot som aldri blir trøtt, aldri gjør en feil.
og som aldri har "hang over".
Dette kan være den piloten.
Hvorfor ble vi gift, Miles? Hvorfor fikk vi barn sammen.
Du trenger jo ikke oss.
Ditt hjerte og dine tanker finns her.
Men den elsker deg ikke slik vi gjør.
Unnskyld. Virkelig.
Hva sier du om å bruke litt tid sammen med dine "andre" barn.?
Hei, hei... Raging Waters!
Vent i bilen.
Er du nervøs, Connor?
Morn, Store John.
Hvordan står det til.
Han er ok, Enrique.
Han er sammen med meg.
Det er onkel Bob.
Onkel Bob, hils på Enrique.
Onkel Bob, hva?
Noe å drikke.
"Onkel Bob"?
Du er berømt, Sarahita. Du, John og kameraten var på TV.
Bilder av deg, John og deres store venn.
Purken leter etter dere.
Jeg skal bare hente sakene mine. Og klær, mat og en lastebil.
- lkke gulltenna mine også?
Nå, Enrique.
Dere ordner våpnene.
Kom vi går.
Sånn er mor.
Hun er alltid godt forberedt.
Glimrende
Dette er min beste bil, men startmotoren er gåen.
Har dere tid å skift den ut
Ja, jeg skal vente til det blir mørkt før jeg krysser grensen.
Enriqe.
Det er farlig her Dere må dra i natt.
Ja vist.
Kom bare innom når som helst og ødelegg liv mitt totalt.
Jeg vokste opp på steder som dette.
Jeg trodde alle levde slik…
fløy rundt i helikopter.
Og lærte å sprenge ting i lufta.
Men når mamma ble sperret inne-
ble jeg plassert i en vanlig skole.
De andre barna likte Nintendo.
Er du aldri redd?
Nei.
Ikke en gang for å dø?
Nei.
Har du ingen følelser i det hele tatt.
Nei, jeg må være klar til mitt formål når tiden er klar.
Siden spiller det ingen rolle.
Jeg må bare få det til. "Jeg er for viktig…"
Den kler deg.
Mors typer var oftest skrullinger.
Men en av dem var grei.
Han lærte meg om motorer.
- Hold her.
Men mor ødela det naturligvis.
Hun fortalte ham om Dommedag…
og at jeg skulle være leder.
Det var det eneste hun pratet om.
Momentnøkkel, takk.
Her.
- Bare jeg hadde møtt faren min.
Det kommer du til å gjøre.
Ja, jeg tror det.
når jeg er 45.
Jeg sender ham tilbake til 1984.
Han er ikke engang født ennå.
Man blir huegær'n.
Gi meg bolten.
De var bare sammen en natt.
Men hun elsker ham visst ennå.
Noen ganger gråter hun.
Det nekter hun jo blankt. Later som hun fikk noe i øyet.
- Hvorfor gråter dere?
- Mennesker? - Ja.
Jeg vet ikke.
Det gjør vi bare.
Når det gjør vondt.
- Kommer det av smerter?
- Nei, det er noe annet..
Det er ingen feil med deg, men du har vondt for det.
Skjønner du? - Nei.
- Alle tiders.
No problemo.
Gi meg fem.
Strekk frem hånden.
Gjør det samme med meg.
Opp med neven.
Og ned igjen.
For langsom.
Jeg bare tuller. En gang til.
Bra, prøv nå.
Prøv på meg. Gi meg fem.
Det hele sto klart for meg da jeg så John og maskinen.
Terminatoren ville aldri gi opp.
Den ville aldri forlate ham, aldri skade ham..
aldri såre ham eller skjelle ham ut.
Den hadde alltid tid til ham.
Den ville alltid være hos ham.
Og den ville dø for ham.
Av alle fars-figurene han hadde kjent gjennom årene, var det bare..
denne tingen, denne maskinen..
som var den eneste som holdt mål.
I en sinnssyk verden var det..
det klokeste valg
Prøv denne.
Sånn.
Du drar sørpå sammen med ham som planlagt, sa hun.
Hun møter dere i morgen. -Mamma!
Mor, vent!
Ingen skjebne ...
Bare det vi selv gjør den til ...
Dette lærte hun av far.
Jeg sendte ham tilbake med dette budskapet til henne.
Glem det.
Budskapet var:
"Framtiden er ikke fastlagt."
"Vi er selv herre over vår egen skjebne."
- Hun vil endre framtiden.
Ja, jeg tror det.
- Pokker også ..
- Dyson! -Ja.
Det må være han. Miles Dyson!
Hun planlegger å drepe han.
Kom! Vi stikker!
Dette er taktisk farlig.
Kjør fortere.
T-1000 har samme arkiv som meg.
Vet hva jeg vet. Den forutser dette.
Jeg bryr meg ikke. Vi må stoppe henne.
Dysons død kan forhindre krigen.
Jeg er likeglad.
Har du ikke lært noe enda?
Har du ikke regnet det ut? Hvorfor man ikke må drepe noen?
Du bryr deg kanskje ikke om du lever eller dør.
Men alle er ikke som du.
Vi har følelser. Vi blir såret. Vi blir redde.
Dette må du lære deg. Jeg tuller ikke. Det er viktig.
- Danny, det er sengetid.
Bare litt til, mor.
Danny, tiden din er oppbrukt!
Kom og puss tennene og gå til sengs.
Danny!
Far!
Stikk, Danny.
Miles!
- Stikk, Tarissa. Løp! - Miles.
Ta Danny og løp!
Stikk!
Åh, gode gud! Miles!
Pappa!
Ingen rører seg.
- La faren min være.
Ned på golvet, di merr.
Ned for helvete!
Flytt på deg!
Ikke skad ham!
Legg deg på gulvet for fan!
- La gutten gå.
Hold kjeft. Hold kjeft.
Hold kjeft!
- Det er din skyld, ditt svin.
-Alt er din feil! -Hva?
Men du får ikke lov.
Fan, vi kommer for sent.
Sjekk dem.
Er du skadd, mor?
Er du skadet?.
Jeg holdt på å ...
Alt ordner seg.
Vi finner en løsning. Ok?
Det lover jeg.
- Kom du for å stoppe meg?
Ja, det gjorde jeg.
Jeg elsker deg, John.
Det har jeg alltid gjort.
Det vet jeg.
Den er gått rett igjennom.
Ingen beinbrudd.
Trykk her. Det stopper blødningen.
- Hvem er dere?
Vis ham det.
Kom her, Danny. Vis meg rommet ditt.
Åh, gud.
Hør godt etter.
Dyson lyttet mens terminatoren fortalte alt sammen.
Om Skynet, Dommedag,..
fremtidens historie.
Det er ikke hverdagskost å høre at en er skyldig..
i 3 milliarder menneskers død.
Han tok det nokså pent.
Jeg tror jeg skal kaste opp.
Dere dømmer meg..
for ting jeg ikke har gjort enda.
Hvordan skulle jeg vite det?
Ja.
Visst.
Hvordan skulle du vite det?
Det var menn som deg..
som skapte hydrogenbomben.
Menn som deg..
som fikk ideen.
Dere syns dere er så kreative.
Dere aner ikke hva det vil si å skape noe.
..å skape liv…
..å føle det vokse inne i deg.
Dere kan bare skape død og øde .....
Mamma!
La oss være litt mer konstruktive.
Vi må hindre at det skjer.
Men jeg trodde ...
- Endrer vi ikke alt nå?
Ja, jeg dropper den prosessoren.
- Jeg sier opp hos Cyberdyne.
Det rekker ikke.
Ingen må forsette ditt arbeid.
Nei.
Da må vi ødelegge alt på labben
filene, diskdrevene, alt.
Alt vi finner.
Alt.
Jeg er likeglad.
"Chipen".
-Har dere hørt om "chipen"? -Hvilken chip?
Den som finns på Cyberdyne. Den kom fra en som deg.
CPU'en fra den første Terminatoren.
De jævlene! Jeg visste det!
De sa til oss at vi ikke måtte spørre hvor den kom fra.
De jævlene løy.
Det er ganske skremmende materiale. Veldig avansert.
Den er ødelagt..
Den virket ikke, men den ga oss nye ideer.
Ting vi aldri skulle...
- Den er basis for min arbeide.
Den må ødelegges.
Kan du hjelpe oss inn?
Ja, jeg tror det. Når?
Nå?
Framtiden, sto alltid så klar for meg..
virket nå som en mørk motorvei på natten.
Vi var på usikker grunn.
Vi skrev historie nå.
Du heter Carl, hva?
Har noen venner her. Jeg tenkte å..
ta dem med og vise dem litt rundt her.
Mr Dyson, du kjenner reglene for besøk på labben.
Jeg må ha en skriftlig tillatelse ...
Jeg insisterer.
Glem det!
Det er klart.
Boksen åpnes med to nøkler.
Vakten har den andre.
Gibbons?
Gibbons, for pokker!
Du kan ikke forlate skranken.
Jøss!
Kortet mitt skal åpne her.
- Hva nå? - Fordømt.
Den stille alarmen er slått på.
Den har nøytralisert samtlige koder i huset.
Ingenting lar seg åpne nå.
- Vi må gi opp.
Vi gjennomfører det. Ok?
Ta dere av laben. Denne kan jeg åpne.
Det er fyren fra butikksenteret. -Det er det.
Ja, han og kvinnen.
Send alt dere har hit nå.
Kanskje min personlige kode virker ennå.
- Nei, den virker ikke.
La meg prøve min.
Ta dekning, John.
Du kan ikke gå inn der. Brannen starter halonsystemet.
Vent til gassen er vekk.
Her.
Sett i gang.
Kaller alle enheter.
Innbrudd på gang i Cyberdyne-bygningen.
Mistenkte er en hvit kvinne.
Navn: Sarah Connor.
Rømt fra mentalsykehuset. Hun er sammen med en mann -
Misstenkte nummer to: en hvit mann..
Alle disketter på mitt kontor..
Alle disketter på kontoret der borte..
Alt bak mitt skrivebord..
og alle prosessorene til venstre.
-Vi kan sprenge dem med C4.
Kan jeg..
Unnskyld, meg.
Kan jeg låne den der?
Jeg har jobbet i mange år med denne her.
i>1-Mary-23, repeter adressen.
2111 Kramer.
De misstenkte er bevæpnet og må anses som ekstremt farlige.
Ok.
Sju, to, fem, seks.
Enkelt og greit!
Au! Dårlig nytt.
- Hvordan går det?
Første ladning klar.
Må ha en til, det tar to minutter.
- Hvordan utløser vi dem? - Fjernstyring.
Enkel sak.
-Vi har besøk. - Politiet?
- Hvor mange? - Hele styrken tror jeg.
Stikk. Jeg avslutter her.
Kom.
- Jeg tar meg av politiet.
Vent!.. Men du sverget!
Stol på meg.
Du der i vinduet.
Kast fra deg våpenet og hold hendene over hodet!
Jævla skit!
Det er en maskinkanon.
-Kom igjen! -Fan!
spring! spring! spring!
Ild!
Samtidig til venstre..
en, to, tre, nå.
For å få den ut må man ...
Nå har vi taket på Skynet.
Kom nå vi stikker.
Ild opphør.
-Klar? -Klar.
På tide å stikke.
Nå.
-Ta denne. De bruker gass. Kom.
Ta døren. Miles, rekk meg detonatoren.
Mamma! Mamma!
Fan!
Hun er fanget.
Ned!
Vær så god.
Jeg kan ikke holde den lenger.
Ut med dere.
Alle ut.
Tilbake Spring! Spring!
Det er rene slagmarken.
Lukk øynene.
Bli her. Jeg kommer tilbake.
Ned på gulvet! Ansiktet ned!
Legg deg ned!
Skyt ham!
Hold denne.
Fan også.
Kjør!
Fan!
Ut!
Hør.
Uansett hva som skjer blir du under vestene.
-Hørte du det? -Ja.
Bra.
-Helikopter kommer.
Det er han.
Fan.
Ligg nede!
Jævler!
Jøss. Greide du deg?
Vi må ut, mamma.
Ta geværet.
Er dere såret?
FLYTENDE NITROGEN
- Kom igjen, mamma. Kom igjen!
Vi trenger lastebilen.
Skynd dere!
-Kom igjen. -Hopp inn.
Kjør!
Hva i helvete?
- Jeg blør. - Trykk på såret.
Bruk dette.
Han haler innpå.
Bånn gass!
Dette er maksfart. Jeg kan springe fortere enn dette!
Han kommer fra høyre.
Pass deg! pass deg!
- Ta rattet. - Hva skal du?
Ta avkjøringen.
Helvete!
Hold fast!
Fortsett.
Rett fram.
Vær forsiktig!
Dukk!
Kom dere ut!
Ut med oss! Vi stikker, kom igjen!
Hasta la vista, baby.
Tiden er knapp.
Vi drar.
Vi må vekk herfra.
Kom igjen, opp med deg.
Gi meg geværet.
Len deg mot meg, mamma.
Skynd dere!
Kom igjen, mamma.
Reis deg!
Denne veien, kom.
Vent. Det er for varmt.
Gå tilbake.
- Løp. - Nei! Vi må holde sammen.
Stikk av, John.
- John! - Stikk! Nå!
Opp trappen.
Gå.
Gå opp.
Kom, mamma. Jeg har tak i deg.
Ta tak i kjede. Ta den.
Ta tak i den. Gå. Gå!
Kom nå, mamma.
- Rop på John.
Jeg vet det gjør vondt.
Rop på John.
Rop på John, nå.
Kyss meg bak!
Mamma. Hjelp meg.
- Flytt deg, John.
Skyt!
Ned!
Opp med deg, kom igjen.
Fan ta!
Jeg trenger ferie.
Er den død?
Tilintetgjort.
Smelter denne der nede?
Ja. Kast den ned.
"Adios".
Og chipen.
Da er det over.
Det fins en chip til.
Den må også ødelegges.
Her.
Jeg kan ikke tilintetgjøre meg selv. Du må senke meg ned.
- Jeg beklager, John. - Jeg beklager.
Nei, det skal bli bra. Bli hos oss.
-Det skal bli bra. -Jeg må vekk.
- Nei, ikke gjør det. Vær så snill.
Jeg må forsvinne, John.
nei, vent.
Du må ikke gjøre dette.
Jeg er lei meg.
- lkke gjør det. Ikke forsvinn.
Det må avsluttes her.
Jeg befaler deg å ikke gjøre det!
Nå vet jeg hvorfor dere gråter.
Men jeg kan aldri.
29 august 1997 kom og gikk
Det skjedde ikke mye. Michael Jackson ble 40.
Det ble ingen dommedag.
Folk gikk på jobb som vanlig.
Lo, klaget, så på TV og elsket.
Jeg hadde lyst til å springe gjennom gatene.
Ta tak i alle og si
Alle dager fra nå av er en gave.
Utnytt dagene godt!
I stedet drakk jeg meg full.
Det er 30 år siden.
Men den mørke fremtiden som ikke kom.
Eksistere enda for meg og det vil den alltid.
John kjemper annerledes enn forutsett.
På denne "slagmarken" er våpnene
Sunt bondevett og håp.
Bestemor, knyt skoen min.
Ble det bra?
Takk, bestemor.
Håpet tentes i meg av en terminator.
For hvis en maskin kan lære å respektere menneskeliv
kan kanskje vi også.